Jag älskar och älskar enbart det täcka könet
Och så i gengäld älskad av dem
skyr mitt hjärta all annan kärlek än deras
Ur Anne Listers dagbok, 1821 Halifax, West Yorkshire
Det finns en sak jag önskar mig.
Det finns en sak Men vilken min lycka i denna värld verkar omöjlig.
Jag är inte född till att leva ensam.
Jag måste ha någon hos mig-
- och genom att älska och bli älskad-
-kunde jag bli lycklig.
Annie!
Tusentals minnen tränger sig på mig, med mitt hemliga alfabet.
Ingen kan ha dyrkat någon så som jag henne.
Jag älskar henne, och hennes hjärta är mitt.
- Miss Lister! - Ursäkta mig, mrs Priestley.
- Förlåt, alla, att jag är så sen. - Ingen orsak.
Tillåt mig att presentera mr Charles Lawton från Lawton Hall, Cheshire.
Miss Anne Lister från Shibden Hall, Halifax.
- Hans fru dog nyligen. Tragiskt. - Jag beklagar, mr Lawton.
Jag hoppas att ni kan finna tröst hos oss.
- Roligt att se dig, äntligen! - Du har inte missat mycket.
Några spetsbergsgäss och rödvingar.
Le, du är nog den enda här som ser på fåglar och inte på mr Lawton!
Mrs Priestly håller på med en annan sport...
En sån stilig gentleman mr Lawton är...
Undrar var mrs Priestly har fiskat upp honom?
Han är gammal vän till min far.
Han lär visst tjäna 6000 om året.
Så det är alltså du och dina systrar som ska visas upp.
- Vet vi hur hans fru dog? - Han kanske plattade till henne.
- Är du säker på det är riskfritt? - Ingen ser oss, förutom Gud.
Å, Freddie!
Dina kyssar är så härliga.
Jag kan leva på hoppet.
Man kan inte tvivla på en kärlek som väntat så länge och tåligt.
Jag ska vara trofast och aldrig träna efter någon annan.
Du ska komma till Shibden. Jag ska spara, och ta dit dig som sällskap.
Vi ska sova i blå rummet, och jag ska hänga sidentyg i taket.
Det blir som ett exotiskt tält i Arabien!
- Jag älskar dig ju... - Vad är det?
Vi måste ha tjänstefolk som fläktar oss. Det blir hett i ett tält.
Jag ska fläkta dig... Dag och natt.
Minns du mig, min kära
när du är långt från mig?
Jag ska tänka på dig
Aldrig glömma dig
Miss Lister, ursäkta mig.
Vi har glada nyheter.
Den förtjusande Mariana Belcombe ska gifta sig med Charles Lawton.
Anne...?
- Jag tänkte berätta... - Gift dig med mig!
- Inget förändras. Du gör mig illa! - Bo med mig på Shibden!
Uppför dig!
Kom, min kära. Nu måste vi skåla.
Nu skålar vi alla för Lawton Halls framtida härskarinna.
Lawton Halls härskarinna!
Jag är så lycklig för din skull, min kära.
- Bjuds det en god middag, min bror? - Om inte, far vi raka vägen hem igen.
Jag ämnar alltid bära svart, för att slippa modets tyranni.
- Men just i dag...? - Ja, faster - i dag!
På domedagen ställs ni till svars-
- då alla hjärtans hemligheter avslöjas:
Om någon av er känner till något hinder för er förening-
-så måste ni nu bekänna det.
- Tar du denna kvinna till din hustru? - Ja.
- Tar du denne man till din make? - Ja.
Tack för att ni kom. - Så roligt att se er.
- Anne... - Mrs Lawton.
- Du ser makalös ut. - Hellre det än att vara trivial.
Vi ska fortsätta att träffas. Jag skriver till dig.
Varför?
- Kommer du, Anne? - Jag promenerar.
Vi är oroliga för dig, Anne. Du har inte ätit ordentligt på flera veckor.
- Ska jag kalla hit läkekvinnan? - Nej.
Är du säker?
- Jag är frisk. - Du ser inte ut att vara det.
Du tynar ju bort.
Jag vet hur det är att mista vänner då de gifter sig.
Det blir snart din tur, om du lägger manken till.
Jag får inte tänka på Mariana mer.
Jag ska ägna mig åt studier och litteratur-
- och bli mer framstående än härskarinnan på Lawton Hall-
-och alla här omkring.
Tillåter jag mig att gå sysslolös kommer jag att bli förgrämd.
Fördömt!
Inget till dig, Anne.
Duktig flicka.
- Vad har du ägnat dig åt i dag? - Mest åt Demostenes.
Jag har gjort stora framsteg.
- Är du så duktig? - Jag är riktigt bra på det grekiska.
Att studera så när du varit sjuk kan inte vara bra.
Nonsens, syster! Det är det bästa hon kan göra.
Jag tänker ge ut en skrift, och därför måste jag läsa intensivt.
Jag vill göra mig ett namn.
En makes namn kunde göra dig mera gott.
Ett år... Ännu inte ett enda ord.
Om jag ändå hade en passande vän att fördriva tidens leda med...
Tänk om jag i sinom tid skulle träna någon annan?
Vår bristfälliga natur är sådan att lättsinne kan ge bättre effekt-
-än eftertanke.
- Vad tyckte faster om predikan? - Jag sov mig igenom merparten.
Den var ganska tråkig.
Ursäkta mig... Ni är väl miss Lister?
- Ni tappade visst den här. - Å, så vänligt!
Den var min mors, det vore en sorg att mista den.
- Miss...? - Brown.
Angenämt!
Det här är min mor.
Miss Lister! Vilken ära att få träffa er!
Det är ett nöje att bli bekant med den vackrast klädda flickan i kyrkan.
Miss Brown!
Jag tyckte mig se en misstänkt hätta.
Mår ni bra? Ni verkar andfådd.
Det är nog åsynen av er, den gör mig vimmelkantig.
Ni får ta min arm och stödja mig.
- Skrämmer jag er? - Ni kommer en nära inpå livet.
Vissa gånger vill jag komma närmare än annars.
Förlåt mig, men jag har tänkt ofta på er sedan vårt första möte.
Tänkt ofta på mig, på att se mig? Det bådar gott.
- För vad då? - För vår fina vänskap, förstås!
- Säg mig - gillar ni Byrons dikter? - Ja. Kanske för mycket.
Då har vi redan något gemensamt.
Ta emot den som en vänskapsgåva.
Byrons "Don Juan" - tack, miss Lister!
Jag har skrivit i den.
"Till sköna Callista". Vad betyder det?
Det är grekiska för "den vackraste".
Jag beundrar er romantiska läggning.
En droppe romantik gör en mer älskvärd, tycker ni inte det?
0, ja. Men med en sätt och omtänksamhet-
- Önskar jag att ni vore man.
"-Önska på! - Är inte det där miss Lister...?
Vi ser er sällan nu för tiden, miss Lister.
Jag ägnar mig åt mina studier, mest grekiska och latin.
- I vilket syfte? - Mitt enda nöje är givande sysslor.
Det enda nöjet?
Ni verkar göra undantag för miss Brown.
Jag promenerar med henne ibland.
Hon är intressant och har ett behagligt sätt.
Hennes far är visst affärsman?
- Hur lärde ni känna en sådan flicka? - Vi stötte ihop i kyrkan.
Vad har ni för känslor för henne, miss Lister?
Ren högaktning.
Du är udda, Anne. Jag brukar säga att du är naturlig-
- den mest naturliga person jag känner-
- men att naturen var ovanligt nyckfull då den skapade dig.
Det är en rättvis bedömning. Jag tar alltid hänsyn till min böjelse.
Jag tycker att en god samvaro med damer-
-gör livet mer angenämt för oss alla.
30, ms Ramon...
Jag måste säga att era lockar i dag-
- är mycket klädsamma mot en ansikte.
Anne!
- Ett brev till mig? - Från miss Norcliffe, tror jag.
Varför ägnar du dig åt såna manliga ting?
Pistolskytte är inte passande för en dam.
- Tib kommer på besök! - Jaha.
- Ge mig den där! - Bara om du talar om dina känslor.
Ge mig den, annars kan du åka härifrån genast.
Börja inte bråka nu. Jag förstod inte hälften av det.
Du har tydligen skrivit det intressanta med chiffer.
- Sådant som gäller Mariana? - Hon angår mig inte.
Så du vill inte veta att jag träffade hennes systrar nyligen i York?
Och...?
Allt går galant.
Mariana verkar gilla Cheshire-
- ett stort hus, flera vagnar och allt tjusigt som pengar kan köpa.
Då får hon väl stanna där.
- Har hon skrivit? - Nej. Jag bad henne låta bli.
Bra. Hon är en svekfull vän.
Hon stal dig från mig, bedrog dig med Charles.
Vi har det bättre båda två utan henne.
Och hon är inte så vacker som hon tror, heller.
Berätta nu om din miss Brown för mig.
- Har du kysst henne? - Nej.
Tror du att du kan forma henne när det gäller kärlek?
Jag vet inte.
Hon är söt, men hon är lättrogen.
- Och lite dum, är jag rädd. - Perfekt för en kurtis!
Men jag är så upptagen av studierna. Först är det grekiska och latin...
- ...sedan franska och algebra. - Algebra?!
Algebra?! - Om jag hinner få in det.
Och så flöjt-och pistolövning, så jag har knappt nån tid till övers.
Och när spelade någon senast på din flöjt?
Det är en ensam tillvaro, det är då säkert.
Vad sägs om att få en kyss av Tib?
Det kanske kan göra dig gott.
Jag ställer inga krav på dig.
Jag är din.
Ta för dig!
Å, Tib!
Du är snäll mot mig.
Ursäkta, Anne.
Miss Brown - miss Norcliffe, min äldsta och käraste vän.
- Angenämt. - Verkligen.
Huset byggdes redan 1420.
Listers har ägt det i drygt tvåhundra år.
Jag hoppas få efterträda min farbror och bli husets 15:e stolta ägare.
Då måste ni föda en arvinge.
Det är lättare att hitta en. Äktenskap är inte för alla.
Jag tänker skaffa en kvinnlig partner.
- Som miss Norcliffe? - Eller någon annan...
...som passar mig.
Det låter som ett recept för perfekt belåtenhet.
Anne låter ingen gå igenom här utan en kyss.
Det är sant.
Det är en gammal lek jag har.
Att kyssas är... så märkligt, folk säger så underliga saker om det.
Tja, det finns kyssar...
...och kyssar.
Ni har betalat er avgift, miss Brown. Ni kan passera.
Jag fördjupar mig i studier.
Miss Brown må vara söt, men har inte mycket mer att erbjuda.
Hon verkar enfaldig och ovetande om hur det går till i världen.
Jag har snart hittat mitt ämne. Jag ska gå och titta på antikviteter.
Har inte du och din farbror nog med böcker? Köp dig en hätta istället.
Eller några spetsar.
Käraste Freddie!
Jag vet knappt hur jag ska böna.
Jag kan inte försvara min långa tystnad-
- i synnerhet inte eftersom jag ständigt tänker på dig.
Jag önskar att jag fick se dig igen.
Jag inser att dina förpliktelser mot mig upphörde då jag gifte mig-
- men om du kan komma till Manchester den 18 november-
- så kommer jag att vara där, ensam, på The Albion Hotel -
-på väg från York.
Du kanske har hittat en annan. Det skulle jag förstå-
- även om det skulle krossa mitt hjärta.
Miss Lister! Ni kommer i rättan tid.
Vi har lammkotletter och krusbärspaj.
Så tysta ni är - två damer som inte sett varann på så länge!
- Är ni inte hungrig, miss Lister? - Nej.
- Anne är säkert trött efter resan. - Utan tvivel.
Det är en chockerande dålig väg från Halifax.
Sist jag for den vägen var den full med pölar stora nog att bada i.
Om jag nu hade han lust till det.
Ursäkta mig... Jag mår plötsligt dåligt.
- Du sa att du skulle vara ensam. - Han överraskade mig.
- Jag kan absolut inte stanna. - Åk inte! Jag har saknat dig så.
Har inte du saknat mig?
Varför har du inte skrivit?
Vad kunde jag säga?
Vill ni ha era lammkotletter? Synd om de går till spillo.
'N dem, du.
Jag hoppas att ni kryar på er, miss Lister.
Jag sitter hos henne en stund.
Gör det, du.
- Hur ofta är du i lag med honom? - Låt bli.
Får du njutning av det?
- Får du det? - Bara genom att tänka på dig.
- Då får du njutning av det! - Sluta. Du vet inte hur jag lider.
Hur du lider? Hur du lider?!
Du valde honom! Du var inte oskyldig!
Jag är ledsen.
Jag är ledsen! Låt oss inte slösa bort den här dyrbara stunden!
Du har krossat mitt hjärta.
"Att känna Mariana har varit förädlande..."
"...förödande..."
Jag är ovan vid din chifferskrift.
"...förödande för min hälsa och min lycka."
"Vad är hennes äktenskap annat än legal..."
"...prostitution?"
Förlåt mig! Jag var arg.
- Jag handlade fel. - Det gjorde vi båda två.
- Jag borde inte låtit dig göra det. - Allt är sant, men jag älskar dig!
Jag vet att du gör det, och det är det som är det värsta.
Vad ska vi ta oss till?
Charles är ingen ung man.
Han lever inte sunt, det ser du ju.
- Vi kan planera inför framtiden. - Jag försökte det.
En riktig framtid, med ekonomiskt oberoende och respektabilitet.
En änka och hennes sällskapsdam.
Jag vill ha dig hos mig på Shibden, alltid vid min sida.
Och när Charles dör...
...och om Gud vill...
...ska jag vara det.
Jag lovar.
- Och bli min fru. - Så som du är min sanna make.
- Ska ni gifta er båda två? - Ja.
Slå in de här och skicka dem till The Albion.
Se det som en förlovning.
Den dag då du flyttar in hos mig ska vi bära dessa ringar på våra fingrar.
Jag kanske kan hälsa på på din födelsedag? Jag längtar till Shibden.
Jag ska ställa det i ordning.
Och så de här. - Vår vagn är redo, min kära.
Då, så...
Adjö, miss Lister.
- Stanna här tills er vagn avgår. - Tack, mr Lawton.
- Kan jag få...? - Å - ni damer!
- Ni kan ta den andra väskan. - Ja, sir.
Miss Lister!
- Å, miss Lister! Jag har saknat er. - Jag har ju knappt varit borta.
Jag tänkte på er så att jag låg sömnlös.
Tänk då inte på mig när ni gått till sängs.
- Kommer ni in till stan snart? - Vet inte, jag har fullt upp här.
Jag förstår.
Hälsa på mig!
Resan var välgörande, du har fått färg på kinderna.
Den gjorde mig gott. Miljöombyte ger perspektiv!
Jag har fått så många idéer om förbättringar på Shibden!
- Sätt dig ner en stund, Anne. - Vad sägs om en infartsväg hit?
Nu kommer man fram till Shibden utan att hinna bygga upp förväntan.
Det är ett hus, inte någon romantisk roman.
Det är vårt familjegods, farbror! Vi borde odla det-
- visa upp det med anlagda skogsstigar och vattenfall!
Var snäll och sätt dig, Anne!
Det är en sak vi... vill diskutera med dig.
Vad är det?
Vi har talats vid medan du vari Manchester.
Jo, din faster är orolig för-
- att vi inte har gjort tillräckligt för att uppmuntra friare till dig.
Och eftersom ingen av oss gift sig vet vi inte vad vi ska göra.
Du har verkat så ensam på sistone, så det kanske är dags.
Det behövs inte, jag får fullt upp med godset.
- Shibden sköter sig självt. - Se dig om, det gör det inte alls!
Hade du friare kanske du inte skulle besvära mig med stigar!
Om jag hade en skogsstig kunde jag ha nånstans att gå med en friare.
Vad är det?
Dina så kallade framsteg - och jag accepterar inget av det.
Jag ska inte bli arg. Jag kommer att få min vilja fram med godset.
Men nu vet jag att Marianas hjärta är mitt.
Jag lever i avskildhet, men lyckan är inom räckhåll.
Förbaskat!
- Min hand är som förgjord. - Jag kan skapa ett index av såna.
Bra händer saknas ofta när man behöver dem.
Det är din tur.
Lika stark som Herkules, lika utsvävande som Tiberius.
Ni tror inte att det skulle bli till gagn, mr Rawson?
För damer som inte har nåt bättre för sig, kanske.
Jag har fullt upp, jag strävar bara efter att förbättra mig.
- Det finns nyttigare förbättringar. - Ja, det förstår jag nog.
Att döma av sprängningarna vi hör från en gods, har ni stort bestyr!
- Ska det bli en gruva till? - Många. Här finns massor av kol.
Miss Walkers salig far grävde en liten gruva på sin mark.
- Vem driver den nu, miss Walker? - Hennes bror.
- Är det mödan värt, mr Rawson? - Det är som att gräva upp pengar.
Walkers och jag kommer att bli rika.
Rika som Midas.
Mina tankar går ständigt till dig - och visionen om en trygg hamn.
Du kommer inte att, kan inte-
-glömma att jag är din hängivna-
-trogna-
-tillgivna...
Mr Rawson väntar på er där nere, miss.
- Christopher Rawson är på besök! - Jag har förstått det.
- Har farbror fattat vitsen med kolet? - Gå in så får du se.
Mr Rawson! Så lustigt att ni kom.
Jag började studera geologi i morse.
Då lämnar jag er så att ni får diskutera det.
- Miss Lister! Jag hoppas ni mår bra. - Det gör jag. Tack.
Ni ser mycket... frisk ut.
Slå er ner, mr Rawson. Låt oss diskutera kol.
Er farbror bjöd hit mig.
Han fick mig att inse hur förmånligt det skulle kunna vara:
Era tillgångar är rika och oexploaterade.
Bra att han insett det.
Om våra gods slogs samman-
-kunde vi bli inflytelserika.
Ni finge ägna er så mycket ni vill åt era böcker.
Ni lär ha en passion för trädgårds- arkitektur, det stödjer jag gärna.
- Kort sagt vill jag be om... - Gör inte det!
Jag är här för att fria till er och slå samman våra gods till ett.
Mr Rawson, jag tackar er för en intresse...
...men kan inte säga ja.
Det finns en viss känsla som jag inte hyser för er.
Kärlek, antar jag.
Jag kan inte gifta mig utan den.
Ni talar som en dåraktig flicka.
Jag ger er en chans att växa och få en ställning i societeten.
Och jag avböjer tacksamt.
Jag kom, mot bättre vetande!
Finare kretsar förstår sig inte på vissa beteenden, miss Lister.
Men jag rör mig i andra kretsar.
Folk pekar finger åt er och kallar er "herr Jack".
De säger att ni gillar damer, kanske för mycket.
De säger än värre saker på ölstugan efter några glas.
Var glad för att ni slipper en sådan fru.
- Då antar jag att allt är sant? - Anta vad ni vill.
Adjö.
Själv tror jag ni har mer att komma med än de flesta kvinnor.
Jag vill inte ha någon make.
Jag uppskattar era insatser för att hitta en friare åt mig.
Men ni behöver verkligen inte bemöda er.
Men vill du inte ha en make och småttingar och liv i huset?
Jag vill vara oberoende. Jag vill behålla mitt namn, och...
Och jag vill förbli en stolt Lister till den dag jag dör.
Som ni båda. Ni är mina förebilder för hur jag vill leva.
Nåväl... Som du vill.
Jag tänker inte vara ensam, faster. Jag hoppas få kvinnligt sällskap.
- Men vem då? - Någon som passar mig.
Vi slipper lycksökare, och godset kommer att bli väl omhändertaget.
Jag litar på dig.
Med eller utan skogsstigar.
Tack, farbror.
Jag antar att en dam vet bättre vad som behagar dig än en man gör.
Å, Tib! Hej.
Allt detta besvär för min skull?
Grattis på födelsedagen, Anne.
Det är en tillräcklig gåva att ha er båda här.
Nå - öppna det!
Tack, Tib.
Å... Jag har den redan.
Men den här är vackert inbunden. Faster ska få den.
Här är nånting från mig.
- Jag avskyr att se dig helt i svart. - Den är vacker!
Gå till spegeln. Låt mig sätta på dig den.
Jag bor väl längre bort i hallen?
Jag är så glad att ha dig hos mig.
Tacka er far, miss Norcliffe. Det var fina fasaner han skickade hit.
Vi sköt dem.
- Och hur mår er kära mor? - Bra.
Och er syster?
Ja.
Men... mor söker en tjänstenicka. Om ni känner till någon.
- Det är så svårt att hitta bra folk. - Särskilt för mor, efter en händelse.
Hon gjorde en dålig erfarenhet när hon var ung.
Det visade sig att pigan som klätt henne och skrubbat henne i två år-
-var en man!
Det var först vid ett knytnävsslagsmål...
...som han avslöjades!
Passar det härvid middagsbordet? - Å, förlåt mig, Anne.
Jag glömde hur oskuldsfull du är.
Men oss emellan tror jag att hon visste.
Jag tror att hon gillade att bli hanterad av sin "piga"-
-och inte ville erkänna det.
- Har du inte fått i dig nog nu? - Det är bara mitt andra.
Skål för Annes hälsa och lycka.
Må detta bli det år då du hittar den livskamrat du förtjänar.
Jaha. Upp med henne!
- Får jag en godnattpuss? - Ursäkta, faster och farbror.
Natti, natti, faster!
Natti, natti, farbror!
Det är olikt miss Norcliffe att skämma ut sig så.
Jag antar att hon inte mår bra.
Har du varit i lag med Tib på sistone?
Inte sedan Manchester.
- Då har du det? - Jag var ensam.
Vad skulle jag göra?
- Du hade inte mycket tillit till mig. - Nu vet jag vad du känner.
Hon väcker uppseende, super till och beter sig lika fritt som en man.
Din faster och farbror kommer att avslöja oss om hon inte aktar sig.
Nej, sånt förstår de inte.
- Jag vet inte varför hon gör så. - Hon är svartsjuk!
Hon vill bräda mig och få dig.
- Hon vet inte om vår förlovning. - Det kvittar!
Hon gör upp egna planer, och du har uppmuntrat henne.
Om vi ska kunna hoppas på att få leva ihop, måste du vara trogen!
Betrakta mig som din fru.
Det finns bara du.
Jag känner inte för någon kyss i kväll.
Oroa dig inte. Jag åkeri eftermiddag.
Varför drack du så mycket?
Jag hörde tjänstefolket säga att du druckit 6 - 7 glas före lunch.
Jag sa att jag ska åka!
Jag lämnar dig med Mariana. Du är fortfarande galen i henne, eller hur?
- Lova mig att inte dricka så igen. - Lova att inte fastna för henne igen.
- Jag vet inte vad du menar. - Hon är dig inte värdig!
Jag skulle göra vad som helst för dig.
Tack för min bok. Vi ses snart igen.
Två kyssar... den ena efter den andra...
Mariana talade under själva akten.
Kan du nånsin älska någon annan?
- Har du alltid skrivit dagbok? - Nej.
Inte ordentligt... Inte i skolan.
Jag var för upptagen.
Med att flörta med alla flickorna!
Varför är jag inte förvånad?
Jag hamnade alltid i bråk med dem.
Om jag hade vetat, hade jag aldrig blivit introducerad.
Du visste... Det var därför du blev introducerad.
Får jag göra dig i ordning i håret?
Jag ska göra dig bildskön.
- Du är fin i håret i kväll, Anne. - Tack, faster.
Men farbror James! Ni ser oskyldig ut men ni är en jäkel på kortspel!
- Roligt att ha er här, mrs Lawton! - Nöjet är mitt.
Kära gamla Shibden, oföränderligt.
- Hur gillar ni Lawton Hall? - Bra.
Det är ett ståtligt hus. Inte lika trivsamt som Shibden, men vackert.
Kan en arvinge förväntas komma snart?
Tja... Jag vet inte.
Sådana saker ligger i Guds hand.
Jag skulle vilja få ett barn.
Min framtid är oviss utan det.
Men jag ska ta hand om dig. Vad ska till för att övertyga dig?
Å, Freddie...
Följ med mig till kyrkan i morgon. Vi kan ta nattvarden tillsammans
-och befästa vår förlovning.
- Jag kan visa upp dig. - Jag måste ju resa på morgonen!
Charles har en jaktfest och vill att jag är med.
- Vi hade väl en dag till? - Det är lika svårt för mig!
Lämna honom. Lämna honom nu! Det här skulle kunna bli vårt liv!
Det kommer att ske snart. Charles är krasslig varenda dag.
Jag står inte ut med det.
Vi ska läsa ur Nya Testamentet samtidigt varje dag-
- tills vi kan vara tillsammans igen.
Men å, Mariana, min fru och allt jag älskar-
denna väntan tär så på mig.
- Beklagar sorgen efter er nevö. - Vi känner med er, så tragiskt.
- Hans syster verkar förtvivlad. - Inte att undra på.
Hon har förlorat en bror och fått ett oerhört ansvar.
Han dog utan testamente. Allt går till miss Walker.
Med all mark och egendomar är hon nu en av Yorkshires rikaste arvingar-
-om inte Englands.
Jag kan inte vila förrän hon är tryggt gift.
Jag har beställt giggen, det blir bara vi. Farbror säger sig vara sjuk.
- Hur ser jag ut? - Som du.
Bra.
Jag skulle hellre jaga råttor hemma än att svassa runt hos mrs Priestley.
- Varför kom du då hit? - För att försonas med dig, förstås.
Å, Tib! Vi är gamla vänner, allt det där är glömt.
I så fall skadar det inte med en drink.
Lugn, jag är nykterheten själv nuförtiden.
Jag ägnar mig helt åt jakt.
Jag drömmer bara om hästar, harar, vinthundar...
- ...och dig. - Å, du smickrar mig.
- Mariana! - Anne...
Tib.
Miss Lister! Så trevligt att se er igen.
Mr Lawton.
Ni ska ha tack för er gästfrihet mot Mariana då hon besökte er nyligen.
Hennes hem är mitt hem.
Ni, sir, ser ut att må mycket bra.
Att ha en ung fru hjälper.
Verkligen! Hon livar upp min tillvaro. - Inte sant, solstråle?
Ha en trevlig afton.
Att står hon ut med det kräket, bara för en vagn och ett änkesäke!
Var inte så plump, Tib.
- Jag har också mist en bror. - Jag har förstått det.
Jag sörjer honom än.
Men vad är det för vits med att tappa modet?
Det är ovanligt, miss Walker, men våra familjers hopp står till oss.
Kära Ann! Vår krigshjälte kapten Ainsworth vill bli presenterad.
Han dekorerades vid Waterloo.
Kapten Ainsworth - det här är miss Ann Walker.
Miss Lister! Hur går det med ert mästerverk om liknelser?
Alltför bra för att diskutera det med nån som är lika bufflig som en satyr.
- Lärda damer har inte tid med 055. - Man måste veta sin plats, sir.
- Du får inte stirra så. - Jag kan inte hjälpa det!
- Och ringen! Du är så skamlös. - Vore det bättre om jag inte var här?
Naturligtvis inte.
- Jag måste passa mig inför Charles. - Hur länge då?
- Du sa att han var skröplig! - Skenet bedrar.
- Men hur länge? - Att spekulera om det nu är olägligt.
Kan vi inte få slippa pajasarna?
- Rawson har kallat mig för "Jack"! - Vad vet han?
Ingenting.
- Lite mat, min älskling. - Är jag det?
Din älskling?
Hur älskar HON dig?
Vi älskar alla Mariana.
Jag önskar bara att vi fick se mer av dig, raring.
Följ med, jag vill träffa dina charmerande systrar.
Förlåt mig, skulden är helt och hållet min.
- Sluta! - Kvällen är sen.
Sluta, sa jag! Jag har lovat Mariana.
"Lovat Mariana"?
Och vad har hon lovat dig?
Hon som sliter ut sig i sin makes tjänst varje kväll?
- Jag har aldrig dolt min kärlek. - Men vad har hon lovat?
Att bo med dig? Glöm det!
- När Charles dör flyttar hon hit. - Men det kan dröja 20 år!
- Har hon inte lurat dig nog? - Inte ett ont ord till!
- Du är svartsjuk! - Och du är vilseledd!
Anne...
Jag vet att jag kan vara...
Du vet ju hurdan jag är.
Men jag älskar dig högre än allt.
Och jag skulle bli din sällskapsdam nu.
Allt jag vill...
Allt jag någonsin önskat är att vara med dig.
Men jag älskar dig inte.
Inte på samma sätt.
- Så du är i lag med henne än? - Nej, det vore äktenskapsbrott.
- Lögn! - Tvivlar du på mig...
- ...kan vi inte längre vara vänner. - Men vad för slags vän har du blivit?
Den Anne jag kände höll sig för god för att tala osanning.
Du inbillar dig alltför mycket.
Det måste bero på drickandet.
Då ska jag inte besvära dig mer.
Charles hyser misstankar.
Han bevakar mig ständigt.
Han får inte hitta dina brev, han skulle förhöra mig om koden.
Men jag kan inte förmå mig att förstöra dem.
Bevara dem för badas var rakning-
- och skriv inte till mig igen förrän jag säger till.
Mm dröm och mina tankar står på spel.
Kan jag låta på henne?
Förslösar jag mitt liv på ett fåfängt hopp?
Miss! Komfort!
Älskade Mariana! Jag skriver till dig som ägarinna till Shibden.
Som utlovat har farbror lämnat alt till mig-
- och trots sorgen kan jag inte låta bli att tänka på vår framtid.
Efter alla dessa år har jag nu möjlighet att ta hand om dig.
Varje dag arbetar jag på att göra Shibden till ett hem åt oss.
Jag kan inte längre vänta på att Charles ska dö.
Du är min fru, i heder och kärlek.
Kom nu, så planerar vi vår samvaro-
öppet, och omgående.
Jag går sorgklädd för din farbrors skull -
-för att hedra dig, Fred.
Jag åker igenom Halifax nästa månad, på väg till York.
Möt mig på skjutshållet så bestämmer vi hur vi ska göra.
När väntas vagnen till York komma?
Samma tid som när ni frågade sist.
Har ni några kex?
Stanna! Stanna!
Jag ska sälla mig till er dyrbara last.
Mariana... Jag har gått ända från Shibden för att möta dig.
Stig in.
Nu har du gett kusken och hans passagerare en snygg historia!
Miss Lister som marscherar över hedarna som... en galen kvinna!
Nej! Förlåt mig!
Kom bara hem till Shibden, Mariana, med mig!
- Du vet att jag inte kan det! - Varför inte?
Kom, bara. Lämna Charles, du behöver honom inte längre!
- Vad ska jag säga honom? - Det kvittar!
Folk skulle prata. Jag skulle hellre dö än att vårt förhållande blir känt!
Du skäms.
- Du skäms för mig. - Varför väcker du sånt uppseende?
Hur kan du vara min fru om du skäms?
Måste vi fortsätta det här spelet? Kvinnor kan inte gifta sig!
Vi kunde få ett bra liv, träffa varann ofta...
- ...om vi inte bor tillsammans. - Det är inget liv!
Du lever i en flickdröm! Ja, vi kan bo ihop som partners, men...
Sådan som du är tillsammans med mig...
Folk skulle avslöja oss direkt.
Vi skulle bli förnedrade, utestängda.
- Varför sa du vi skulle bo ihop? - För att jag älskar dig!
- En feg kärlek! - Vi kan inte förändra omvärlden!
Då inser jag att du inte är kvinnan jag ska dela all min tid med.
Jag behöver någon med starkare karaktär.
Det är bara i sängen du är enastående!
Du kan inte leva utan mig.
Men det gör jag.
Och jag står inte ut med det längre.
Jag vill dela mitt liv med någon.
Jag vill det.
Eller ingenting alls.
Jag kan inte.
Vi behöver en resa. En lång.
- Jag har alltid gillat sjödistriktet. - Jag tänkte på Paris.
I ett år, kanske två.
- Två år? - Halifax är så vulgärt och kvävande.
Ingen passande societet.
Men Shibden, då, och alla förbättringar du påbörjat?
Stackars gamla Shibden. Kommer arbetena att göra någon skillnad?
Vi kanske borde riva det och börja om på nytt.
Du har rätt, du behöver en resa.
Mr Rawson väntar på er en trappa ner, miss.
Miss Lister!
Jag är häri affärer.
- Stanna kvar, faster. - Ska ni resa utomlands?
- Vad önskar ni, mr Rawson? - Mark nära Connery, vid min gruva.
Jag vill arrendera den och utvinna mer kol, och ni får större reskassa.
- Vad föreslår ni för pris? - 100 per tunnland.
120.
Tror ni att jag är svagsint för att jag är kvinna?
Ni, miss Lister? Knappast.
140.
Ge upp, mr Rawson. Jag låter er inte arrendera.
Ska ni låta marken ligga obrukad medan ni skuldsätter er på resan?
Det här gäller ju affärer.
Ni låter angelägen. Det måtte finnas mycket kol där nere.
- Det finns det. - Jag kanske gräver ut det själv.
Med vad? Kniv och gaffel?
- Vet ni vad gruvdrift kostar? - Nej.
Det ska jag ta reda på.
När ni gjort det, så sök upp mig.
Listers är ju enbart rika till namnet.
Men erbjudandet står fast- till 100 per tunnland.
Ursäkta mig, faster. Vi måste packa upp.
Det är som att ha vaknat ur en febrig dröm.
Jag kan leva, verka, och fortfarande vara lycklig.
Jag har varit en Ikaros, men mitt fall blir mindre dödligt.
Från och med nu ska jag utan skrupler göra som det passar mig.
Stig på.
- Huset är stort för en person. - Vissa dagar mer än andra.
Ska vi?
- Ni har god smak. - Det är far, jag har bara valt plats.
Ni har valt väl. Ljuset här passar era färger.
- Vill ni ha lite tårta? - Ja, tack.
- Jag ville fråga om er kolgruva. - Jag vet inte mycket om den.
- Fars gamle förvaltare driver den. - Jag funderar på att bryta en egen.
Jag vill lära mig.
Mr Rawson vill arrendera min mark.
Jag misstänker att det är för att han tar kol ur den från sin sida.
Han ville köpa min, på stället.
- Ni vägrade? - På förvaltarens inrådan.
- Han sa att det var ett skam pris. - Jag borde tala med er förvaltare.
- Jag ska skicka honom till er. - Så vänligt, miss Walker.
Det är svårt att veta vem man ska lita på.
Men det kan nog dröja-
- innan jag kan få ihop nog med kapital för att kunna konkurrera.
Det vill säga: Ifall jag inte hittar någon som vill investera.
Säg mig, miss Walker:
Tycker ni om Byron?
Några av fars böcker om ingenjörskonst-
-som kanske kan komma till nytta.
Några av mina egna böcker, med tack. Fullständigt onyttiga.
Er förvaltare och jag kom fram till denna summa.
Jag döper den till Walkergruvan-
-som en komplimang till er.
Vår första gruva grävdes klart i förra veckan. 110 meter djup.
- Den sägs vara bland landets finaste. - Mycket bra.
Om nu en kolgruva kan kallas fin!
Och nästa vår hoppas vi påbörja ännu en.
- Hur ska ni finansiera det? - Med avkastningen från den första.
Jag är tacksam för att ni ger min brorsdotter något att göra.
Jag är orolig för henne, ensam i det stora huset.
Vi har mycket gemensamt.
- Lycksökare måtte vara en oroskälla. - Sannerligen.
Sa jag att jag träffade Lawtons på kapplöpningarna i York?
Mariana sa att hon är mycket lyckligare nu-
- när hon fått nya vänner och har skaffat sig umgänge.
Jag är så glad att hon har funnit sig tillrätta.
Kan du någonsin älska någon annan?
Jag brukar läsa The Penny Magazine.
Lantbruk och affärsliv förändras.
Om vi förblir i ovetskap finns det folk som utnyttjar det.
Miss Lister, miss Walker! Stig in och låt mig bjuda er på en öl.
Inte förrän ni slutar skicka folk som trakasserar våra gruvarbetare.
- Ni säljer kol till ett billigt pris. - Priset är rättvist mot våra kunder.
- Jag går alltid en penny under det. - Vi säljer vid dörren, ni på kanaler.
Som jag ser det är vi inga konkurrenter.
Jag måste misstänka varje man som vägrar dricka med oss. - Eller hur?
Ni gör allt ni kan för att få mig att vilja konkurrera.
Stig åtsidan, Bill. Låt herrn passera.
Vad har ni där...
- Gör ni det, så slår jag ner er. - Försök, bara.
Ni borde bo hos mig på Shibden medan det här pågår.
Det blir tryggare så.
Ni får bo i röda rummet, miss Walker. Känn er som hemma.
Är det nödvändigt?
Ska hon inte dela rum med dig?
Jag är säker på att miss Walker uppskattar enskildhet.
Jag ser knappt till er.
- Hur mår ni i dag? - Förvaltaren kom med nyheter.
Vi har fått kontrakt på att leverera kol till kanalkajerna.
Det tar allt vårt kol, ingen mer frakt från dörr till dörr.
Vilken underbar nyhet!
Vi ska dricka vin till lunchen.
Jag går till Walkergruvan och ger dricks till alla arbetarna.
- Då kanske de jobbar ännu bättre. - Vi har tur. De är bra karlar.
- Det här var konstigt... - Vad då?
"Äktenskapskungörelser: Kapten Tom Lister från Shibden Hall"-
- "och miss Ann Walker från Lidgate."
"Vi gratulerar paret till deras lyckliga förmälning."
Får jag se...
Rawson. Det är ett bra skämt.
Mr Rawson har väl något lurt för sig.
Om han tror att något så trivialt kan störa oss, så tar han miste.
Vem är Tom?
Såhär. Stilla, och stark.
- Den är så tung! - Vad nu?
Min faster kan nog hålla den bättre.
Andas in, och när du är redo andas du ut-
-och trycker sakta in avtryckaren.
- Miss Walker? - Vad är det?
Miss Walker! Er faster är här för att träffa er.
- Faster. - Mrs Priestley.
Jag är orolig, mitt barn. Chockerande rykten cirkulerar.
- Saker i tidningen. - Ni har sett annonsskämtet.
Varför är du här?
- Hon är min gäst. - Varför kom du hit utan att rådfråga?
- Du får bo hos mig vid behov. - Jag har blivit varmt mottagen.
- Åk härifrån genast. - Men våra affärer...
Du borde inte ägna dig åt affärer, du har en förvaltare till sådant.
Folk insinuerar saker.
Saker som kan... hindra dig från att försäkra dig om en make.
Jag...
Jag vill inte...
Jag vill inte ha någon make.
Vad?!
Jag vill inte ha någon make.
Du...! Jag vågar inte ens säga-
- på vilket onaturligt sätt du fått hit henne!
Mrs Priestley! Ni säger alltid att jag är den mest naturliga ni känner.
Ann... Ann, se på mig!
Återvänd till din familj - innan dess goda namn blir förstört för evigt.
Jag vill stanna här...
...med er.
Ann... Det här är viktigt.
Din faster har rätt.
Är det säkert att du förstår vad det är som insinueras?
Jag tror det.
Att du och jag... gör sånt här.
Och sånt här.
Är det säkert att du förstår?
- Mr Rawson söker er, miss. - Säg honom att jag kommer.
Miss Lister.
Jag har ett förslag som ni kan finna intressant.
Ni vet hur det är i affärer: Ibland behöver man få fram lite kapital.
Vill ni köpa gruvan bredvid er?
Ni kanske sänkte priserna lite för mycket?
Nej, mr Rawson, jag vill inte köpa er gruva-
- och inte heller se er i detta hus eller på min mark igen.
Ni är mer slipad än jag, det erkänner jag.
Såsom ni lagt er till med miss Walkers förmögenhet...
Jag är faktiskt imponerad.
- Vi har slut på ny jord. - Det finns mer i stallet.
- Jag ber stalldrängen hämta lite. - Jag går.
- Det gick fort! - Min Freddie.
Mariana.
Jag trodde tidningsannonsen var ett skämt.
- Nu ser jag att det var sant. - Jag har hittat någon.
Den blyga miss Walker.
Är hon allt du har önskat dig?
Vi passar för varann, och jag tycker mycket om henne.
Tycker om?
Jag tror jag kan lämna Charles nu, att han knappt skulle märka det.
Han har... fått andra kvinnointressen.
Finns det fortfarande en plats för mig i ditt hjärta?
- Du har gjort ditt val. - Kan jag inte göra det ogjort?
Jag var dum...
...i fråga om triviala saker.
Du kan inte älska henne såsom vi älskade varann, det är inte möjligt!
Freddie...
Min Freddie.
Jag heter Anne.
- Du är trött, jag hämtar dricka. - Jag bör nog resa vidare.
Min familj väntar på mig.
- Jag följer dig till din vagn. - Nej, nej...
- Var det mrs Lawson? - Ja, hon kom förbi.
Så synd att hon inte kunde stanna!
Ja.
Jag ska hjälpa dig med de där.
Mariana levde ihop med sin make fram till hans död vid 89 års ålder.
Isabella "Tib" Norcliffe förblev ogift-
-och levde med sin familj livet ut.
- Och levde med sin familj livet ut.
Anne Lister dog av feber 49 år gammal-
- på resa med Ann Walker i Kaukasusbergen.
Hennes dagböcker låg gömda på Shibden Hall-
- och dechiffrerades helt först 150 år senare.